Jamen så har I fået årsregnskabet, og jeg håber, I er glade.
Er det det nederste her? Det er jo mange penge.
Fuldstændig vanvittigt tal, ikke?
Jeg synes, det ser rigtig godt ud. Det er det hidtil bedste resultat.
Og jeg har udtrukket udbytte til jer begge to.
— Den er på kontoen. — Så skal der drikkes øl jo.
Jeg kan se, at der er to tal. Der er Casper—tal og Frank—tal.
Ja, men Casper betaler bundskat, og du betaler topskat.
— Hvorfor betaler jeg topskat? — Det er, fordi du ikke er gift.
— Det er derfor? — Ja, du burde blive gift.
Hvorfor har du ikke fortalt mig det før?
Jeg skal jo ikke sige, at du skal gifte dig.
Men havde du sagt, at jeg kunne tjene på at gifte mig ...
Lad være med at kigge på, hvad Casper tjener. Kig på, hvad du selv tjener.
— Man måler sig altid lidt med andre. — Det skal du til at lade være med.
Det er da umuligt. Man er et flokdyr. Man kigger på de andre aber.
Jeg sammenligner mig også med dig, og jeg er lykkelig.
— Du har taget en stor bananklase. — Du skal lære at klatre op i træet.
Din bananklase er større end de fleste menneskers.
Jeg føler lidt, at jeg har fået et ordentligt los i røven.
— Jeg synes, det er fantastisk. — Ja.
Jeg bliver nødt til at afslutte det. Jeg har et møde, men der er gaver.
Og Casper, her har vi Saltpingvinen.
— Hvad er det? — Saltpingvinen.
Og så har vi Peberfuglen, ikke?
Nej, hvor er det smart. Det er jo salt— og peberkværn.
Hvor er de fede! Prøv at se, Frank. Det er en salt og peber.
En Peberfugl og en Saltpingvin. Dem er jeg rigtig glad for.
— Vi ses, Kurt, og tak igen. — I ordner resten. Hej.
Det er da fuldstændig ubegribeligt, hvorfor jeg ikke også skal have dem.
Det er en peber— og saltkværn formet som en pingvin og en fugl.
— Kan du slet ikke lide dem? — Øh, nej, Frank.
— Må jeg få dem? — Nej.
— Hej, Torben. — Hej.
Kan du ikke hjælpe mig med at bære dem ind? Vi skal have fliserne ind.
— Det er du altså nødt til at klare. — Min ryg gør knuder.
— Du skal få gjort noget ved den ryg. — Kan du ikke give en hånd med?
— Så får vi dem hurtigt ind. — Jo, men det er ikke min afdeling.
Godt.
— Nej! — Hvad sker der?
Jeg kan ikke. Du bliver nødt til at tage dem alene.
— Det mener du ikke. Herfra? — Jeg må hvile mig.
Jeg skal lige have ordentligt fat.
— Hvorfor skulle vi også tage to? — Så går det jo hurtigere.
— Så gå da hjem og læg dig. — Jeg er nødt til at være her.
Jeg får jo løn for at være her hele dagen.
Det er da irriterende —
— at Casper skal have en Peberfugl og en Saltpingvin.
Det er det, at Kurt ikke er proaktiv, der irriterer mig.
Vi kunne dæleme have sparet mange penge, hvis vi var blevet gift.
Så skulle vi tage ned i dag og blive gift på rådhuset, så kunne vi nå det.
— Hold op med det sludder. — Men du vil da gerne giftes, ikke?
— Det har jeg da hørt dig pippe om. — Jo, det har jeg sagt.
— Hvorfor spørger du om det? — Jeg vil have svar!
Men jeg gider ikke at blive gift på et rådhus.
— Jeg skal have et rigtigt bryllup. — Ja, du kan få en kage, kan du.
Du er så uromantisk, Frank. Det er helt vildt.
Jeg smutter ud og svømmer. Vi ses lidt senere.
De fliser derude, hvad skal der ske med dem? De ligger bare.
Ja, det er Torben Havemand. Han er gået i stå. Han har ondt i ryggen.
— Jeg har overvejet at fyre ham. — Nej, det er altså for synd.
Det er mig, der har flyttet fliserne.
Hvis du skal fyre ham, så skal du gøre det på en ordentlig måde.
— Hva'? — Ja, det gør jeg.
Hej, Frank, så er der gode nyheder.
— Du slipper for topskat. — Hvordan det?
Jeg har en klient, som hedder Michael. Han er præst.
Han har arrangeret et papirbryllup og skrevet en vielsesattest.
— Og så slipper I for topskat. — Prøv lige og kom.
— Ja, hvad nu? — Hvad siger du med vielsesattest?
Han har skrevet en vielsesattest for dig og Mia —
— og så er I gift, og så slipper du for topskat.
— Hvad mener du med, at vi er gift? — Han har skrevet en vielsesattest.
Og sendt den ind til alle offentlige myndigheder. De har den nu.
Skattevæsnet har den. Det vil sige, at topskatten er væk!
Du skal ikke spekulere mere på det. Og så i øvrigt: Tillykke!
Jeg har da været lidt proaktiv, ikke?
Det var ikke engang koldt, synes jeg.
— Kom nu, Frank. — Hvad sker der med ham?
Jeg synes, det går lidt langsomt.
Jeg tænker på, hvornår Mia opdager, at vi er blevet gift.
— Hvorfor bliver du ikke bare skilt? — Så står vi som skilt.
Så kan både kommunen og skattevæsnet se det.
Jeg kan ikke få mig selv til at sige det til hende.
Jeg tør slet ikke at spå om hendes reaktion. Hun kunne finde på at gå!
Hey, boys, prøv og hør. Jeg har en idé. Den er lidt risky.
— Det er en 5'er. — Hvad for noget en 5'er?
Jeg har en skala, hvor jeg deler ting ind, alt efter hvor risky det er.
B.S.—skalaen, den har du da hørt om. Der er mange, der lever efter den.
— Jeg har ikke hørt om den skala. — Har du aldrig hørt om B.S.—skalaen?
Nå, okay. Og 10 er farligst eller hvad?
Nej, nej, 11 er farligst.
— Hvis du kommer op på 11, er det ... — Mine venner i Norge følger den.
Du er simpelthen nødt til at blive gift med Mia i en fart.
Så du laver i morgen et bryllup i jeres have. Surprise—bryllup.
I bliver gift, og Mia opdager ikke, at hun er gift.
Hun tror, at hun bliver gift, men hun var det bare tidligere.
Men hun vil have et prinsessebryllup!
B.S., kan man ikke godt nå et bryllup til i morgen?
Jeg har jo Dansk Ballonflyvning A/S. Vi flyver med masser af brudepar.
Op i den der kurv, op i luften, kys, kys, frier til hinanden.
— Ja, ja, det er da ... — Det er fandeme romantisk.
Jeg kan lige sige, at jeg ved, at Lene og Søren Rasted —
— de havde på et tidspunkt en stor hvid limo fra Aqua—dagene.
Og den deler de nu, så Søren har den de lige uger —
— og Lene har den de ulige uger. Den kunne jeg prøve at låne.
Du sørger for limo. Du sørger for haven. Jeg sørger for ballonen.
Det er pissegodt. Så skal vi have noget champagne og nogle jordbær.
— Det er en skidegod plan! — Hvor er vi på skalaen nu?
En 4'er.
Kæft, hvor er du en guttermand!
Så er jeg her. Skulle vi ikke mødes?
Jeg ville egentlig bare sige, at du er fyret.
Vi snakkes ved. Eller det gør vi ikke, men du må have det godt.
— Skal I giftes? — Ja, vi skal så.
Det er jo superdejligt —
— men altså som familiens overhoved kunne du godt spørge mig.
Men altså nok om det. Hvornår skal det her være?
Det skal være i morgen. Det er, fordi det er et surprise—bryllup.
Det skal jo forberedes. Hun drømmer om et romantisk bryllup.
Det bliver med frieri i luftballon, med kørsel i limousine ...
Du synes ikke, at i morgen er lidt forhastet?
Du kunne måske hjælpe lidt udover at snakke—snakkesen.
— Kunne du ikke få fat i familien? — Og hvad med præsten?
Det er pastor Haargaard, som vi har brugt nogle gange.
— Det bliver ikke Haargaard. — Bliver det ikke Haargaard?
— Det bliver Michael, en ven af mig. — Hvad hedder han til efternavn?
— Michael ... — Michael hvad?
— Ja, det er jo Michael Præst. — Det lyder mærkeligt.
Det er Frank. Jeg skal holde et lynbryllup —
— så jeg har brug for, at du får fat i ham der præsten.
Det skal dæleme gå stærkt, Kurt. Det er i morgen.
Det ordner jeg så nemt. Han skal nok have 5000 kr.
Nu handler det ikke om penge længere, men om ikke at blive afsløret.
Nej, vi holder fest, Andreas. Jeg skal bestille kage.
— Hvor mange personer er det til? — Vi må lige se, hvad vi kan samle.
— Det er jo i forhold til størrelsen. — En 30—40 stykker.
Hejsa. Det skal bare være noget, der passer til en midaldrende dame.
Andreas, jeg står lige i en blomsterbutik.
Hej, Andreas. Du skal blande dig udenom og invitere gæster.
Godmorgen, unger. I skal også have pænt tøj på, ikke?
— Jo, vi skifter senere. — Husk at lukke gæsterne ind.
— Og gøre klar og sådan noget. — Har I set kurven?
— Du har ikke hapset noget, vel? — Nej, nej.
— Hallo. — Shh!
Kæft, hvor ser du godt ud. Er du klar?
Limoen er der. Skal I lige se den? Ja, ja.
— What! — Åh, den er fed.
— Kæft, den er flot. — Der er lige det, at Lene vil køre.
Så hun ... så Lene kører.
— Så Lene er med? — Ja, ja, hun vil gerne køre den.
— Surprise! — Hold da op.
Ja, der er da schwung over det der.
Hej, Mia.
Hej, skat! Vi holder prinsessedag.
Vi holder en prinsessedag for dig. Ja, det er Team Romantica.
Team Romantica!
— Ej, skat! — Ja.
Har du lavet sådan en romantisk dag?
Du sagde, jeg ikke var romantisk. Nu er jeg romantisk.
— Vi ses senere, ikke? — Ja, vi gør, unger. Hej med jer.
Og tak for hjælpen.
Deres Majestæt.
Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige, Casper. Nej, Lene!
— Det er elegant. — Elegant.
Jeg sidder oppe foran, hvis der bliver noget med Lene.
— Er hun begyndt at drikke igen? — Er hun stoppet? Jeg er der, Frank.
Nej, hvor er her fint, skat.
— Skål. Jeg er så glad for det. — Og det bliver bedre.
— Hvad er det her? — Kig nu.
Nej!
— Velkommen. — Nej, nej, nej!
— Mia, du skal op i kæmpeballonen! — Hej, Mia.
Det er sgu da romantisk.
— Okay, er I klar? — Ja, vi er. Og lidt spændt.
Men det begynder at blæse, så jeg henter lige nogle jakker.
— Tak. Den er meget levende, B.S. — Ja, rolig nu.
— Skål. Jeg elsker dig. — Jeg elsker også dig.
— Tillykke! — Nej, Kurt!
— Vent, vent! Hold det der. — Hvad skal du, Frank?
Jeg skal snakke med ham. Kurt! Hvad laver du her?
— Jeg siger tillykke med brylluppet. — Kurt! Jeg har ikke friet endnu.
Ind i bilen. Ind i bilen!
Jeg kommer for at overrække nogle gaver, fordi Casper antydede —
— at du var lidt skuffet, ikke? Så skal du også have Saltpingvinen.
— Okay. — Og Peberfuglen. Værsgo. Tillykke.
Nu har du været proaktiv, Kurt. Nu skal du være inaktiv.
Nu stiger hun sgu til vejrs.
— Frank? Frank! — Mia! B.S.!
Hjælp! Nej, nej, nej! Få den ned!
— Rolig! — Hjælp! Hjælp!
Sagde jeg ikke, du skulle blive i kurven? Du er ballast!
— Hvad gør vi, B.S.? — Du ser tørstig ud.
— Tak skal du have. Skål. — B.S., hvad gør vi?
— Der er jo ikke sket noget. — Hun er oppe i luften!
— Ja, ja, men det skulle hun jo. — Ikke alene!
Nej, men det var, fordi du hoppede ud.
Jeg hoppede ud, fordi du kom kørende og råbte tillykke!
— Derfor behøver du ikke at hoppe ud. — Det er et surprise—bryllup!
Jeg er sikker på, at jeg kan indhente hende i den her.
— Du kan ikke køre op i luften. — Den er hurtig.
Stop! Det er jo ligegyldigt, om I indhenter hende, hvis hun er deroppe.
Lene, du kan ikke hente noget som helst. Jeg regner vindretningen ud.
Problemet er, hvis hun driver ind over Kastrup. Så skyder de hende ned.
— Hun har ikke gjort noget. — Det handler om damage control.
Der er ikke nogen, der ved det her. Frank, du får styr på familien —
— så de ikke opdager en skid, og så fortsæt festen.
— Jeg giver et kald, når jeg har Mia. — Telefonen er oppe i luftballonen.
— Du ringer til mig. — I øvrigt er vi på en 8'er.
En 8'er?! Vi har ikke været på en 8'er før, vi har ikke!
— Når Mia er nede, er vi på en 5'er. — Ja, jeg ville sige en 4'er.
— Kør, kør nu! — Den kan jeg godt tage. Okay.
— Er du klar? — Nej.
Kom nu. Game—face. Kom så, Lene. Nu går du ind og tager det show.
— Og ingen ved noget, ikke også? — Vi skal vinde sekunder nu, ikke?
— Hvor er Mia? — Hun kommer lidt senere.
— Dejligt at se jer. — Skål!
— Jamen hvor er hun nu? — Hun er ... hos frisør.
— Hun er hos frisør? — Hun ville godt lige nettes lidt.
Men det er dejligt at se jer alle sammen.
Erik. Mads.
— Det må være Michael Præst. — Dav.
Hej, godt at se dig. Casper, har du hørt fra B.S.?
B.S. har skrevet, at vi bare skal hygge os, ikke også?
Det skal vi nemlig. En rigtig B.S.'er!
— Skål. — Skål.
— Skål! — For Frank og Mia!
— Hip—hip! Hip—hip! — Skål.
Ja, skål.
Tag et af glassene, skat, ikke?
Hvad laver Torben Havemand her?
— Jeg har inviteret ham. — Har du inviteret Torben?
Du bad mig om at invitere venner og familie, så jeg har inviteret Torben.
— Han er hverken ven eller familie. — Han er ven af huset.
— Vi fyrede ham. — Har du fyret Torben?
— Hør, hør, det er Mia! — Nej, du må ikke tage den!
Det var Mia.
— Ja, og det er godt, Mia ringer. — Hun ringer til sin mor.
Ja, men du skal ikke tage den, fordi jeg er bange for, at du afslører det.
— Det er et surprisebryllup. — Jeg siger ikke noget.
Nej, nej, men hun kan høre det på din stemme. Du glæder dig for meget.
Nu ringer hun til mig. Hun ringer til min telefon nu.
Den skal du ikke tage, Mads. Ingen tager telefonen!
— God idé! Godt tænkt. — Det hele skal gå igennem mig.
— Jeg er bange for at afsløre det. — Surprise, surprise, surprise!
— Jeg har lige snakket med Mia. — Du skulle ikke tage telefonen!
— Hun ringede til mig. — Har du snakket med hende?
— Hun sagde ... — Du skal ikke sige noget!
Det er ligegyldigt, hvad hun har sagt til dig.
Hun var på hospitalet, fordi hun var faldet ned med luftballonen.
— Nej, nej, nej. — Hun er nede! Juhu!
Men hvorfor faldt du ned, og hvor faldt du ned henne?
Det var ude i Høje Taastrup, hvor ballonen fik fat i det der træ.
Det er jo næsten endnu mere farligt. Der er meget bandekriminalitet.
— Du har ikke hjernerystelse, vel? — Nej.
Vi er oppe på en 3'er nu.
3'er.
— Havde du også bryllupskage? — Ja, og det var i dine farver.
Der var lamper i haven, og vi havde linet op til fest.
Hej, jeg hedder Nikolaj. Jeg er din læge.
Det er noget af en omgang. Vi har kigget på dine tal. Mia Hvam, ikke?
— Nej, Mia Christensen hedder jeg. — Ja, det er Christensen.
— Men er det ikke dit CPR—nummer? — Jo.
Nå, det forstår jeg ikke.
Vi trækker jo informationerne fra Folkeregisteret.
— Ja, måske forveksler I Mia med mig. — Det burde faktisk ikke ske.
— Men det er dit CPR—nummer, ikke? — Jo.
— God bedring med dig, ikke? — Ja, og tak for god behandling.
— Frank, hvorfor hedder hun Mia Hvam? — Det ved jeg ikke.
Nu har jeg været i hospitalsvæsnet i 30 år, og man laver ikke de fejl.
Hun hedder Mia Christensen.
Casper?
Hvad?
— Der er noget helt galt her. — Er det jer, der har gang i noget?
Nu er jeg ikke med længere.
I blev gift i går.
Det er, fordi Frank skulle undgå topskat.
— Jeg har en ballonflyvning kl. 15. — Jeg vidste, der var noget.
— Vidste du det her, Casper? — Nej.
— Frank, det er typisk dig. — Var det bare et snydebryllup?
Hva'?!
Det var et bryllup med forskudt timing i forhold til det juridiske.
— Der er faktisk nogle fine ting. — Der er nogle rigtig gode ting.
— Hvem er den Peberfugl fra? — Den er fra Kurt.
— Har vi fået to eller hvad? — Ja.
— Hvad? — Den er den, Casper fik af Kurt. Nå.
— Men det er jo i hvert fald ... — Jeg er glad for, at vi blev gift.
Er du klar til, at vi skal have gravet efeuen op?
— Forstår du ikke en simpel besked? — Jo, men vi skal grave den efeu op.
— Men du er jo fyret, Torben. — Nej, jeg har genansat ham.
Torben, vil du ikke ind og have en kop kaffe? Så kan Frank klare den.
Det er også blevet et dumt vejr. Kom ind og få en kop kaffe. Gå du ud.
Gå du bare ud og grav den op. Vil du have mælk og sukker i kaffen?
— Jeg vil godt have sukker. — Ja, men ved du hvad?
Du skal bare tage lidt af jordbærrene, Torben.
— Hey, Søren. Hvordan går det? — Det går godt, tak. Og dig?
— Var den svær at køre? — Næ, det var fint. Nøglerne.
— Har du tid til en øl? — Yes, det har jeg.
Kunne du så ikke hjælpe mig med en lille ting i den forbindelse?
Lene blev skidefuld. Jeg kunne ikke bære hende ind.
Så tænkte jeg, hun ville dukke op, men hun sover bare der.
Med solen er det lidt varmt derinde. Gider du at bære hende ind?
Ja, ja.
Og så rundt. Hold da kæft. Det kan vi jo ikke.
Vi kan sgu ikke bære hende ind. Vi lægger hende herover.
Derover på græsset. Så kan man ikke se hende fra gaden.
Sådan der. Og så må vi tage hende i etaper.
Nu går vi ind og får en øl, og så tager vi hende bagefter.
Tekster: Mathias Skytte Dansk Video Tekst